Rotary International Club Česká Třebová:
Stopy po dokumentaci končí před 60 lety na
SNB
Klub
"Rotary Internacional" byl založen v České Třebové v březnu roku 1931.
Hnutí Rotary Internacional vzniklo již v roce 1905 ve Spojených státech
severoamerických v Chicagu. Zakladatelem byl tamní advokát, který k sobě
pozval význačné osoby města, aby se s nimi radil o zlepšení
neutěšených všeobecných poměrů ve veřejném životě. Schůzky byly pravidelné,
každotýdenní a pravě působením těchto lidí ve veřejné správě, v
podnicích, ve všech spolcích a sdruženích, ve zkorumpované policii i v
soudnictví. Během několika málo let bylo pozorováno usměrňování a postupné
zlepšování ve všech směrech veřejného života.
Proto Rotary kluby se zakládaly
nejdříve v USA a pak v téměř všech ostatních státech světa a již v
roce 1930 jich bylo přes 3000. Nutno důrazně podotknout, že
Rotary Internacional bylo hnutí nepolitické, sledující etické, vysoce
humánní a sociální cíle. Zájem o stát a jeho všeobecnou prosperitu byl
vedoucí myšlenkou. Každá schůze byla zahajována vztyčením státní vlajky,
členem se mohl stát každý čestný člověk, vynikající ve svém povolání,
bez ohledu, zda jsou v poměru zaměstnaneckém nebo soukromě podnikatelském.
Podmínkou byly také urovnané poměry rodinné a ten nejlepší vztah k
lidem vůbec na podkladu demokratickém.
Každou profesi
mohl v místním klubu zastupovat pouze jeden č1en a bylo povinností v určitém
časovém období přednášet o aktuálnostech své profese, o které následovala
diskuse. V roce 1938 po zřízení Protektorátu se Rotary Club v České Třebová
rozešel. V té době jsem byl sekretářem a rozpuštění Clubu jsem oznámil v
Úředním listu ČSR s poznámkou, že klub ukončil svoji činnost na
protest proti událostem, které tak těžce postihly náš stát. Dostal jsem pak
několik výhružných dopisů, z nichž zůstal zachován pouze jeden. V roce 1941
mě navštívili dva příslušníci gestapa a ptali se, zda jsem byl sekretářem
R.C. scházíme-li se někdy a kde jsou knihy a ostatní inventář klubu.
Odpověděl jsem po pravdě, že se nescházíme a knihy i ostatní inventář jsou
uloženy v muzeu. Přísně zakázali veškerou činnost, že se přesvědčí, jsou-li
knihy skutečně v muzeu a poznamenali, že kdyby přišli ještě jednou, že by to
dopadlo hůře. Všeobecně bylo známo, že tendence R. C. I. byly krajně
protinacistické a protifašistické.
- Tehdejší hospodář městského muzea pan Blecha, strojvůdce v.v. mě po
několika dnech sdělil, že Gestapo prohlédlo klubovní knihy a inventář, vše
tam ponechali a nařídili, aby to nebylo nikomu vydáno. V roce 1945 na
podzim byl znovu zakládán v ČSR R. I. a po osobní návštěvě tehdejšího
guvernéra Prof. Dra Fr. Krále na jaře 1946 byl i náš klub v České Třebové
uveden znovu v život. Prořídlé řady byly doplněny novými členy a klubovní
život v nových poměrech probíhal velmi úspěšně. Zúčastnili jsme ho i
diskriktní konference v dubnu 1947 v Plzni, na které byl přítomen
president R. I. Richard C. Hedke z Chicaga, a v zastoupení presidenta
republiky ministr zahraničí Jan Masaryk. Konference byla velmi úspěšná,
nové směrnice odpovídaly novému duchu a zdravice Jana Masaryka přijata a
nadšením. Po únoru 1948 však začaly návštěvy klubů v naší republice
pozvolna ochabovat a tak byla činnost opět zastavena, ačkoliv tehdejší
ministr spravedlnosti. Dr Al. Neuman podal ve vládě interpelaci ve
prospěch R. I. a nebylo pak proti další existenci námitek. Poznamenávám,
že Dr. Neuman byl tehdy prezidentem klubu v Českých Budějovicích.
Naše schůze se konaly jako před rokem 1930, tak i po revoluci v hotelu
Padevět, a tam byly také knihy a ostatní inventář klubu uloženy v kufru.
Klíč od něho měl předseda MUDr. Bohuslav Janík, a druhý jsem měl |á jako
sekretář. Začátkem roku 1949 jsem byl telefonicky požádán z hotelu Padevět,
abychom si kufr odnesli, protože se hotel budou předávat do správy
komunálních služeb. Byl jsem tenkrát pracovně zaneprázdněn proto jsem
požádal MUDr. Janíka, aby zařídil odnesení kufru. Protože kufr neobsahoval
nic závadného, zapomnělo se na jeho odnesení a při převzetí hotelu novým
vedoucím panem Františkem Hamplem byl dán kufr k dispozici SNB. To jsem se
dozvěděl až po delším čase a proto jsem požádal pana Hampla, aby si
vyžádal zpět kufr od SNB a předal nám ho. Po nějaké době jsem se ho opět
dotázal, zda mu byl již kufr vrácen. Odpověděl, že nikoliv, ale že
byl.obsah prohlédnut a přečten tehdejším příslušníkem SNB Řehounkem a bylo
shledáno, že zápisy v knihách jsou nezávadné a odpovídají zcela
"novému duchu" doby. Z jakého důvodu byl kufr otevřen násilně, když bylo v
hotelu známo, že náleží R.I.? Bylo také známo, kdo má od něho klíče.
Proč jsme nebyli zavoláni, aby byl otevřen za naší přítomnosti, aby byl
obsah byl řádně zapsán a písemný materiál přečten? Několikrát jsem se
také pokoušel získat knihy a inventář regulérní cestou prostřednictvím pana
Oty Štancla, který se blíže znal s bezpečnostním referentem ONV panem
Šťouračem, ale bezvýsledně.
Vyprávěl jsem o tom panu Františku Pirklovi a podotkl jsem také, že se v
žádném případě nejedná o politický materiál, který byl již bez naší
přítomnosti na SNB prozkoumán, a že nevím, na koho se obrátit, aby legální
cestou nám byl materiál navrácen. Pan Pirkl přislíbil, že se s tímto
případem svěřil vrchnímu strážmistrovi Volmuthovi, aby poradil a případně
sám zařídil vrácení materiálu. Po několika týdnech jsem přišel
kanceláře a na mém pracovním stole ležel balíček a po rozbalení jsem
zjistil, že obsahoval dvě jednatelské knihy a t. zv. zlatou knihu, do které
se zapisovaly mimořádné události slavnostního rázu. To bylo vše, ostatní
zůstalo pravděpodobně v kufru. S panem Pirklem jsem již o tom nemluvil, měl
jsem dojem, že by mu to bylo nepříjemné.
Z pozůstalosti Karla Frimla, řezníka a uzenáře v České Třebové. Kdo je
však pisatelem a pro jaký účel tento text vznikl teprve zjišťujeme.
(mm)
-
Související článek: Rotary
kluby dříve a dnes - najdete ZDE.
- Tento článek je podle svědectví pana Karla Frimla nyní třeba
poopravit: R.I.C. Česká Třebová byl nepochybně po II. světové válce znovu
obnoven a úplný konec klubu se posouvá až do roku 1949.
- Za velkou iniciativu při hledání dokumentů o
Rotary klubu Česká Třebová děkuji Ing. Jiřímu Kapounovi.
|