-
XIII.ročník Hudebního festivalu Antonína Bennewitze 2011 je
připraven
-
Stěžejními koncerty bude Verdiho
Stabat mater a koncert Pavla Šporla s kapelou Romano Stilo
-
-
Předběžný program:
-
-
Česká Třebová, kostel sv. Jakuba 17. 4.2010 v 15,00 hodin,
zahájení HFAB
-
Program: L.Cherubini:
Requiem c moll
- G.Verdi: Stabat
mater & Te Deum
-
-
Účinkující: Slovenský
filharmonický sbor
- Janáčkova
filharmonie Ostrava
- Dirigent Jaromír M.Krygel
-
-
Giuseppe Verdi. Italský skladatel, jedna z nesmrtelných postav světové
operní tvorby a bezesporu nejpopulárnější italský operní skladatel.
Navázal na tradiční formu italské opery, spojil její hlavní rysy,
dramatičnost a melodičnost a stal se dovršitelem jejího vývoje. Debutoval
operou Oberto (1839) v milánské Scale, rozhodující úspěch však zaznamenala
opera Nabucco (1842). S ohromující rychlostí a virtuozitou složil v období
1839-1850 opery Lombarďané, Macbeth, Korzár, Johanka z Arku a další, jasně
hovořící k italské současnosti. Do čela operních tvůrců jej však postavily
teprve tři další opery Rigolleto (1851), Traviata a Trubadúr (1853),
spojující libozvučnost italského operního zpěvu (bel canto) s výrazovým
realismem. Následovaly Sicilské nešpory, Maškaráda, Don Carlos aj.
(1850-1870) a k slavnostnímu otevření Suezského průplavu objednaná a
zkomponovaná Aida (1871). Po slavné Aidě se stárnoucí tvůrce na delší dobu
odmlčel a zabýval se úpravami svých starších děl. Koncem života vytvořil
ještě dvě opery na shakespearovské předlohy Othello a Falstaff. K dalším
významným dílům patří Rekviem, Te Deum, Stabat Mater.
-
- Slovenský filharmonický sbor Bratislava (viz fotografie)
je velmi kvalitní. Padesátičlenné těleso disponuje školenými hlasy zralými
pro sólové výkony a mnohé se v nich i takové roli uplatňují Dirigentkou
sboru je Blanka Juhaňáková, která pracuje s bouřlivou
temperamentní technikou s velkým osobním nasazením, uměleckým ztotožněním
a hlubokým zájmem.
-
-
Janáčkova
filharmonie Ostrava se ve velmi krátké době od svého vzniku v roce
1954 zařadila mezi přední česká symfonická tělesa. Od roku 1958, kdy
uskutečnila své první zahraniční turné, navštívila opakovaně téměř celou
Evropu, Spojené státy, Japonsko, Jihokorejskou republiku, Tchaj-wan a díky
finanční podpoře Magistrátu města Ostravy a společnosti Arcelor Mittal se
v roce 2006 Janáčkova filharmonie stala po České filharmonii, jež do
Austrálie zavítala na turné v roce 1959, teprve druhým tuzemským
symfonickým tělesem, které mělo příležitost se u protinožců prezentovat.
Z tohoto pohledu byla koncertní sezóna 2006/2007 vydařená – orchestr
navštívil postupně Itálii, Německo, opětovně Itálii, Japonsko, Německo a
Švýcarsko Ostravský symfonický orchestr se úspěšně prezentuje rovněž na
domácím pódiu a v blízkém okolí, o čemž rostoucí zájem ze strany publika.
Orchestr je také pravidelně zván k účasti na prestižních tuzemských
festivalech (Pražské jaro, Janáčkův máj, Smetanova Litomyšl, Pražské
hudební slavnosti apod.). Umělecký profil orchestru, který charakterizuje
plný, sytý zvuk, muzikální projev i technická vyspělost, postupně
formovali kromě stálých dirigentů také významní hosté – V. Neumann, V.
Smetáček, J. Bělohlávek, L. Pešek, Z. Mácal, Ch. Mackerras, S. Baudo, H.
Rilling a od roku 2005 také současný šéfdirigent Theodore Kuchar.
Ze sólistů zvučných jmen, kteří se s ostravskou filharmonií představili,
jmenujme např. Josefa Suka, André Navarru, Evu Urbanovou, José Carrerase
v poslední době pak James Buswell, Sergej Babayan nebo Pascal Rogé
-
- 29.4.
2011 19,00 hodin Přívrat
- Smíšený pěvecký sbor
BENDL a jeho hosté
-
![](1G_11images/Bendl_2_Privrat_kopie.jpg)
-
-
14.5. 2011 19,30 hodin VS KC
- Komorní orchestr Jaroslava Kociana: Operní
árie a předehry
-
![](1G_11images/KOJK2010%20kopie.jpg)
-
17.5.2011 19,30 hodin Velký sál
KC
- Ronald Harwood: NA MISKÁCH VAH režie M. Tarant
- Moravské divadlo Olomouc
-
Lze
na jednu misku vah položit koncentrační tábory a na druhou tóninu b moll?
Wilhelm Furtwängler politiku a hudbu odděloval, resp. hudba pro něj
začínala tam, kde vše ostatní rezignovalo. Vedoucí Berlínské filharmonie a
tvůrce novodobé interpretační tradice Wagnerových děl zůstal za druhé
světové války v Německu a stal se nástrojem nacistické propagandy. Třebaže
britský dramatik Ronald Harwood (1934), autor moderní divadelní klasiky
Garderobiér, podrobil poctivé rešerši dostupné dokumenty, nezapřel svou
chuť fabulovat a příběhu z Američany okupovaného Berlína roku 1946 dodal
obecnou platnost (však i my máme svého Talicha!). Hra se v originále
jmenuje Taking Sides, řekněme „zaujmout stanovisko“, což napovídá, že
konečným arbitrem sporu mezi geniálním dirigentem a múzami nedotčeným
americkým vyšetřovatelem bude divák sám. Půjde o první činoherní režii
Michaela Taranta v pozici uměleckého šéfa souboru a zúročí při ní svůj
vřelý vztah k hudbě. Přímo na scénu Moravského divadla umístí symfonický
orchestr coby významného hybatele dramatického děje.
-
- Režie:
Michael Tarant Dramaturgie:
Milan Šotek Scéna a kostýmy: Klára Vágnerová
- Dirigent:
Miloslav Oswald
Tomáš Hanák Inspicient:
Illona Bláhová
- Obsazení:
- Major Steve Arnold: Josef Vrána
Wilhelm Furtwängler:
Josef Bartoň
Emmi Straubeová:
Tereza Richtrová /
Klára Klepáčková
Tamara Sachsová:
Naděžda Chroboková
Helmuth Rode:
Ivan Dejmal
Poručík David Wills:
Petr Kubes
Rabín:
Jakub Rousek
Děvčátko: Babeta Vaňková / Natálie Holásková
/ Eliška Szabová
Pianista: Filip Krejčí .
-
27. 5. 2011 19,30 hodin VS KC
- Pavel Šporcl – housle kapela ROMANO STILO
- Pavel Šporcl (* 1973) je český houslový virtuóz světového renomé.
Jedná se o velmi výraznou a silnou uměleckou osobnost, laureáta mnoha
předních houslových soutěží, dnes patrně vůbec nejpopulárnějšího českého
umělce působícího v oblasti vážné hudby. Po studiích na konzervatoři a
na AMU studoval houslovou hru v USA. Své posluchače navíc zaujal svým
často velmi neformálním vystupováním a oblékáním, kterým se snažil
obecenstvu co nejvíce přiblížit - vystupoval se stylizovaným „pirátským“
šátkem na hlavě.
Je to asi nejvýraznější mladý český houslista, nejprodávanější umělec.
Díky svému umění a nekonvenčnímu vystupování slaví úspěchy u všech
generací posluchačů na nejvýznamnějších pódiích. Je častým hostem
televizních a rozhlasových pořadů, objevuje se ve všech médiích. Jeho
nahrávky zaujímají přední místa žebříčků prodeje. Je nositelem významných
cen a ocenění, koncertuje po celém světě, spolupracuje s řadou domácích i
zahraničních orchestrů a významných umělců. Jako jediného z českých
houslistů mladé generace zařadil Pavla Šporcla do své knihy „Housloví
virtuosové: Od Paganiniho po 21. století“ světově uznávaný kritik a
historik Henry Roth. Rozsáhlý repertoár Pavla Šporcla zahrnuje 40
houslových koncertů, nespočet sonát, komorních a virtuózních děl. Jeho
vystoupení jsou velmi dobře přijímána jak širokou veřejností, tak i
odbornou kritikou.
-
![](1G_11images/romano.jpg)
-
![](1G_11images/sporcl22.jpg)
Vystoupení s kapelou Romano Stillo je spojeno s loňským
ročníkem Smetanovy Litomyšle. K vystoupení Pavel Šporcl uvedl:
"Láká mě cimbálka, mě lákají moravský písničky, mě lákají
cikánský housle, mě láká world music, spousta tuhletěch nebo irská hudba.
Spousta vlastně tuhletěch žánrů a rómští muzikanti jsou zkrátka úžasní a
nenapodobitelní a ta deska vyjde až někdy na podzim. K tomu se ještě
připojuje to, k tomu zážitku, že některé skladby, které budeme natáčet,
tak nejsou ani napsané v notách a ti houslisté z kapely mě to učí tak, že
mi to opravdu předehrávají a já to okamžitě opakuji po nich, ještě si to
nahrávám. Takže je to pro mě úplně nový proces než to, že dostanu noty a
zase se něco naučím. Další aspekt toho je, že v té romské hudbě se může
libovolně improvizovat a to je věc, kterou zase já běžně samozřejmě
nedělám, musím se jí učit a ten poslední aspekt je právě ten, že to je pro
mě nová věc, kterou se musím naučit a já hrozně rád otevírám v té hudbě
nové prostory, stejně jako bych jednou v budoucnu hrozně rád otevřel
dvířka ne přímo populární hudby, ale hudbě elektronické nebo mám doma
zkrátka elektrické housle a určitě na ně jednou v budoucnu, až na to najdu
chvilku, udělám nějaký projekt. Ale to je zatím hudba budoucnosti. Teď mě
čeká ta cikánská nebo rómská hudba s cikánskou kapelou. Byť si nedělám
naděje, že bych hrál jako pravý cikán."
|