MOZAIKA
ZÁŽITKŮ DĚTÍ Z MATEŘSKÉ ŠKOLY HABRMANOVA aneb OHLÉDNUTÍ ZA LOŇSKÝM
ŠKOLNÍM ROKEM OČIMA SKŘÍTKA HABRMÁNKA
Bylo – nebylo. Vlastně je. Za sedmero kolejí a vlakových souprav, za
sedmero vydlážděných chodníčků a frekventovaných křižovatek, sedmero
zahrádek a barevných paneláků, leží zámek se sedmero komnatami. Hihi,
vítejte ve městě Česká Třebová a zámek patří na panství Mateřské školy
Habrmanova.
Zde nesídlí zlé čarodějnice, ale vládnou tam usměvavé a hodné
královny, kterým jejich princezny a princové říkají „paní učitelko“. Ony
jsou také tak trochu kouzelnice, protože se denně snaží vykouzlit
v dětských tvářích radost a pohodu a také rozsvítit v jejich očích
světýlka zájmu o poznávání světa i sebe sama.
Na rozdíl od skutečných kouzelníků k tomu ale nepotřebují čarodějné
formulky, ani kouzelnou hůlku. Jejich kouzlo spočívá v originálních
nápadech a hrách, které svým malým princátkům a princezničkám nabízejí
každý den po celý školní rok. Pojďme se teď spolu ohlédnout zpátky a
podívat se alespoň na některé.
Na podzim do naší školky přiletěli dravci. Na rozdíl od Bradavické
čarodějné školy tam nebyly sovy sněžné, ani výři, ani sovy pálené, zato
sokolníci předváděli úžasné schopnosti sokola, jestřába, káněte,
puštíka, poštolky a dalších dravých příslušníků ptačí říše.
V zimě obzvláště potřebujeme mít dobrou náladu a takový nezbedný
čert ji dokáže probudit (ale asi jenom u hodných dětí). Ten, který na
chvíli vyletěl z pekla a spolu s andělem a Mikulášem byl v naší školce,
rozhodně vyčarovat dobrou náladu uměl.
Nejen pohádkové bytosti dostaly příležitost k reji a rejdům
v průběhu našeho karnevalu. Byť to byly jenom masky, na dětech působily
kouzelně. Princové, princezny, čarodějnice a hrdinové z pohádek pro děti
i dospělé se vesele vlnili v rytmu hudby. I tak se kouzlí dobrá nálada a
očarovávají se dětské duše.
Kouzelné vzpomínky na dětství se dají vyvolat i jinými zážitky. Víte
jak se plazí plazi ? Plazivě a tiše. Doplazili se i k nám do školky a
tito mazlíci čarodějů byli představeni dětem, aby v nich nevyvolávali
hrůzu a odpor, ale aby se ukázali jako živí tvorové, kteří taky mají
vlastní místo v přírodě. Děti zjistily že hadi vůbec nejsou slizcí, ale
krásně hladcí a mohly si vyzkoušet, že jejich kůže je příjemná na omak.
V pohádkách patří hadi k domácím mazlíčkům některých čarodějnic. Ty
se s nimi nebo s kočkami, kocoury či sovami slétají na své sabaty. Ten
náš, školkový, se bez nich obešel a místo toho se tam kouzlila dobrá
(ovšem málokdy správná) výslovnost slůvek českého jazyka. Nevěřili
byste, jak čarokrásně zní, když princ nebo princezna řekne: „Čáry, máry,
pod kočáry !“ nebo „Na klavír hrála Klára Králová.“ Taková kouzla se
dějí jen v komnatě, která se nazývá logopedická třída.
Naše princezny a princové přišli navštívit i místní knihovnu, kde
hledali kouzelnické knihy. Tam děti zjistily, že všechny knihy mají své
kouzlo. Když se do nich děti začtou, tak začne působit magická síla,
která jim nedovolí odtrhnout od knih oči, dokud ji nedočtou nebo z ní
nezjistí vše, co chtěly vědět.
Díky oddílu floorbalu dostali naši stateční rytíři příležitost
zápasit s ovládáním svého pohybového aparátu na zimním stadionu.
S bojovým nasazením běhali mezi překážkami a za míčkem, obratně
manipulovali s hokejkou a přitom neublížili jak sobě, tak i ostatním.
Chvála pohybu, toho není nikdy příliš a naše princátka jej vždy s chutí
přivítají. Po mohutném výdeji energie zbývalo uspokojit vyschlá hrdla,
otřít pot z čela a hladoví jak vlci šupajdit zpátky do zámku na polední
hostinu. Toho dne jsme si všichni přidali.
Prostřednictvím pozorování šikovných rukou kouzelníků Jiříčka a
Mirečka jsme se prokouzlili k závěru školního roku. Jiříček zvládá
kouzla s hůlkou i bez a Mireček umí vyčarovat čisté melodie, když hraje
na svou kytaru a zpívá písně známé či neznámé, které lahodí nejedněm
uším. Školička kouzel naše princezny a prince zavedla do světa zábavy,
magie, napětí i vzrušení.
Slyšíte ? „Cililink !“ Zazvonil zvonec a pohádky (tedy školního
roku) byl konec. Ano v červnu se přišel do zámku podívat jelen Větrník
s hajným Robátkem, aby se rozloučil s princeznami a princi, kteří
opouštějí náš zámek a po královsky strávených prázdninách vystoupí o
schůdek výš. Do předpovědí, co každého čeká a nemine, se už dnes opravdu
pouštět nebudu, ale moc si přeji (I já, skřítek Habrmánek), aby všechny
děti i dospělí ve zdraví zvládli úkoly, které na ně čekají v základních
školách.
Naše královny „paní učitelky“ se, se závěrem školního roku, zas a
znovu nechávají okouzlovat pocitem, že z naší mateřské školy odcházejí
do prvních tříd slušné, milé a zvídavé děti, které jsou připraveny
nechat se i nadále okouzlovat magickými silami výchovy a vzdělávání. Tak
tedy: „Hodně štěstí, milé děti“ a vy ostatní dospělí – držte se, ať se
podaří všechno, jak má být.
Za úsměv, pomoc, povzbuzení, nabídku, nápad či organizaci mnoha
zážitků loňského školního roku děkuji zaměstnancům i dětem a na další
podnětnou spolupráci s jedinci nebo skupinami se těšíme v tomto školním
roce 2011/2012, který právě začíná.
Za MŠ HABRMANOVA Jana Faltysová (a skřítek Habrmánek)
![](8B_11images/MS4.jpg)
|