-
-
-
V Čisté u
Litomyšle skončí během srpna sbírka na zvon. Obec si konečně splní svůj
sen. Ve věžích kostela sv. Mikuláše se rozhoupá zase pět zvonů. Zvony
symbolicky spojí dramatickou historii a současnost obce na území
bývalých Sudet.
-
-
„Tamhle
se půjdeme podívat“, řekl mi pan starosta Petr Dřínovský u nich v obci
Čistá a ukazoval rukou směrem k obloze. I s hlavním zvoníkem, čisteckým
rodákem Pavlem Kuřem, jsme šplhali po schodech na věž kostela sv.
Mikuláše, kde je od roku 2019 zavěšen nový velký zvon jménem rovněž
Mikuláš. Čistecké „dvoutunové d1“ je největším zvonem, který byl v Česku
od roku 2011 odlit a spolu s dalšími třemi zvony se o něj stará parta
zdejších zvoníků. Zvony v naší zemi byly v době 1. a 2. světové války
„rekvírovány“, tím se rozumí zabavovány kvůli vojenským účelům. Čekalo
je rozbíjení, roztavení a poté z tohoto materiálu byly vyrobeny zbraně a
jiný vojenský materiál. Dalším účelem zvonových rekvizic bylo způsobit
lidem škody morální, zlomit je a snadněji ovládat, neboť zvon je
součástí obce, živé komunity jejich obyvatel a jeho beztrestné odebrání
a zničení představuje velmi pádnou demonstraci moci a síly vládnoucího
aparátu. Pavel Kuře je zapáleným rodákem a vypráví: „Zvonovými
rekvizicemi obou světových válek bylo v Čechách nenávratně ztraceno
kolem 85% všech zvonů a na Moravě ještě více. Konkrétně z území bývalých
Sudet bylo jen ve 2. světové válce odvezeno téměř 4000 zvonů a z
německých hutí se po válce vrátilo pouze 435. Jediný z celkem pěti
odvezených zvonů z Čisté měl lepší osud, protože byl vyhodnocen jako
cenný – barokní zvon svatého Jana a Pavla mučedníků se na věž do Čisté
po 2. světové válce vrátil.“ Do poloviny srpna čistečtí vybírají peníze
na poslední zvon, a tak na podzim završí obec svůj sen: mít všech pět
zvonů zase na svém místě.
- Vesnice
Čistá se nachází asi 5 km. Od Litomyšle. Její zvláštnost tkví v tom, že
i když je ve vnitrozemí, tak až sem sahaly Sudety, resp. největší
německojazyčná enkláva uvnitř tehdejší ČR – Hřebečsko. Vesnice Benátky
před Čistou a vesnice Trstěnice za Čistou, ty byly české. Čistá nese
svůj název až od roku 1947, před tím se jmenovala Litrbachy, německy
Lauterbach. Je to sídlo táhnoucí se 6,5 km podél silnice, která kopíruje
tok řeky Loučné. Při pohledu na mapu obě jako dva hadi vedle sebe.
Jedná se o typicky údolní vesnici, kde nenajdete tradiční náves.
V současné době má obec 980 obyvatel a patří k ní osada Brlenka.
Z kroniky se dovíme, že v roce 1922 zde žilo 1800 lidí a v roce 1947 jen
530 lidí. Po 2. světové válce čeští Němci museli opustit naši zemi.
V Čisté zůstali natrvalo jen ti ze smíšených českoněmeckých manželství.
Z Němců byli trochu déle pozdrženi jen ti „nezbytní“, například zde to
byla porodní bába, bez které nemohli obyvatelé zůstat.
- Doptávám
se dále, zda se ještě nějakým způsobem historie propisuje i do dnešních
dní. Dovídám se, že v obci je tak asi do deseti rodin starousedlíků,
jsou to potomci rodin, které nebyly odsunuty do Německa. Z dějepisu
víme, že po válce byly Sudety osídleny novými obyvateli, kteří sem
přišli a vybrali si dům, který byl volný. Takže vlastně historie české
vesnice je krátká, ani ne osmdesát let. Generace lidí se obměnily. Pan
starosta doplňuje k mé otázce: „Zdá se mi, že moje generace už nějaké
nesrovnalosti mezi původními a novými obyvateli nepřináší,
spolupracujeme mezi sebou navzájem. Z vyprávění ale vím, že dříve mezi
lidmi byla rivalita a i nepřátelství. Jsem rád, že u nás opět existuje
fungující komunita. Během poslední 10 let došlo k obrovskému posunu.“
- Vrátím se
zpátky ke zvonům. Letos v říjnu čeká čistecké symbolické završení
letitého projektu: na menší věž bude zavěšen poslední z obnovených
zvonů. Pan starosta dodává: „Díky zvonům chceme definitivně přemostit
historii a současnost. Gesto propojení času, lidí i národů.“ Teď v létě
bude v Čisté končit veřejná sbírka na dokončení obnovy zdejších zvonů.
Poslední zvon Petr je již zadán do výroby v Brodku u Přerova. Na zvony
přidala obec téměř 500 tisíc, 500 tisíc věnovala rodina starousedlíků a
300 tisíc přispěl Česko-německý fond budoucnosti. Ve veřejné sbírce se
sešlo již hodně přes 500 tisíc a přispěli i původní němečtí obyvatelé.
Obnovený hlavní kostelní zvon Mikuláš se stal také zvonem
česko-německého usmíření.
- Zajímám se
i o to, zda se tito původní obyvatelé a jejich potomci vracejí „domů“ a
chtějí vidět, odkud pocházejí jejich předkové, jestli je zajímá osud
stavení, kde žil někdo z jejich rodiny. Pavel Kuře odpovídá: „Ano,
někteří rodáci přijíždějí každý rok, i když s ohledem na jejich věk je
to stále obtížnější. Své „doma“ mají dávno v Německu, ale srdce a starou
vlast mají tady. Známe se i s jejich dětmi a vnoučaty. Jedna z rodin
rodina spolupracuje s obcí intenzivně.“ Dovídám se o panu Hansi
Sobolovi, který žije na území bývalé NDR. I v době socialismu podnikal
v oboru zámečnictví, jako jeden z mála tam mohl žádanou firmu
provozovat. Před 16 lety se svým synem vyrobil a obci Čistá daroval
ručně kované hřbitovní brány – stejné, jako v jeho novém domově v
Německu. Do Čech je i dovezl a osobně nainstaloval.
- A proč
jsem do Čisté přijela já? Jsem ráda, že z krajských peněz podpoříme
dobudování místa pod stromy u řeky pro setkávání se malých i velkých
dětí a rodičů. Přijela jsem si to „okouknout“, jak to mají za ty peníze
vymyšleno. V současné době je zde instalováno několik herních prvků. Vše
bude letos dokončeno tzv. čisteckým hadem. Celé místo bude ohraničeno a
„propleteno“ přírodními prvky, které budou sloužit jako prolézačka,
šplhadla a třeba i sedátka. Jeden had je silnice obcí, druhý had je řeka
Loučná a tento had, v pořadí třetí, bude pro radost mládeži. Tyto děti
už zřejmě nebudou vnímat fakt, že mezi obyvateli bývaly po válce
problémy. Vyrůstá nová další generace, která nebude poznamenána válkou.
Přesto je dobré, aby i ona časem věděla o tom, na co si máme dávat
pozor. Nežijeme ve vzduchoprázdnu a je třeba se z historie učit a čerpat
dobré zkušenosti a těm nedobrým se vyhnout.
-
- Hana
Štěpánová
Osud obce Čistá (Lauterbach)
není nepodobný osudům nedaleké obce
Semanín
(Schirmdorf).
I zde spolupracují s Fondem budoucnosti a daří se
spolupráce
s potomky bývalých
německých obyvatel.,
Svědčí o tom i výstava
Semanín
v umění (Schirmdorf
in der Kunst),
právě instalovaní ve zvonici kostela sv.
Bartoloměje.
přijďte se podívat!
![](7K_20images/beseda.JPG)
|