Jaký byl Víkend 26. - 27. 7. s velorexy
Pátek 26/7: Příjezd, založení stanového městečka a
vernisáž prázdninové "Galerie velorexů" v Kulturním centru
![](7M_24images/Voleska.jpg)
Sobota 27.
7. 2024: Staré náměstí, městský hřbitov, znovu Staré náměstí, pomníček
Františka nad Zacharovcem
Více
fotografií bude ve zvláštní fotoreportáži ze soboty 27/7
ZDE.
Připravujeme video, bude rozdělené na díly. První díl
byl o výstavě
ZDE,
zítra bude 2.díl (Dopolední program na náměstí a na hřbitově)
Vydařený víkend po všech stránkách. Velká účast velorexářů samotných,
počet přijíždějících strojů se odhaduje mezi 92 a 93, to zde možná
ještě ani nikdy nebylo. Obdiv organizátorské práci týmu z
Městského muzea, který posílili také další parťáci. Neslyšel jsem
jediné kritické slovo. Taky krásné počasí. Naprosto vydařená akce. Ono
se to řekne, ale zkoordinuje tolik lidí tak aby vše probíhalo
podle zamýšleného a zveřejněného scénáře. Myslím, že by si to nikdo
nechtěl s ředitelskou muzea Janou Voleskou vyměnit. Zvládla vše na
jedničku, klobouk dolů. Starosta se ukázal také jako dobrý parťák a pomáhal kde bylo zapotřebí, reprezentoval město všude
kde mohl a i jemu je třeba vyslovit uznání. Přijeli také potomci
vynálezců a konstruktérů Františka a Mojmíra Stránských ve velkém
počtu. S velorexáři vytvořili společnou partu. Byl to v podstatě třetí
sraz velorexů v České Třebové. Všechny co byly stály za to. Byli
zde i účastníci toho prvního srazu před 20 lety, který se konal 27. a
28. srpna 2004 k Mojmírovým osmdesátinám a vzpomínali, jaké to
tehdy bylo. Česká Třebová jim i nyní připravila nezapomenutelné
zážitky.
Osobní poděkování městské policii
Městská policie se ukázala v roli "anděla strážného", alespoň pro moji
osobu, Konkrétně musím své díky směrovat na velitele Městské
policie Petra Vencla a strážníka Petra Zárubu, kteří měli i ve velkém
a neorganizovaném davu na náměstí oči na stopkách a našli velmi
rychle můj ztracený klíč k osobnímu autu, bez kterého bych od
náměstí neodjel. Bylo to naprosto profesionální a děkuju.
Milan Mikolecký
Připomeňme si události v České
Třebové v roce 1992 (před 32 lety)
Ing. Miroslav Dostálek vedoucím odboru městského stavitele
Dne
11. března 1992 jmenovala rada města na základě výsledů výběrového
řízení do funkce vedoucího odboru městského stavitele Ing. Miroslava
Dostálka. Situace na úseku výstavby města a péče o městský majetek
si vyžádala, aby byl tento odbor rozšířen. Na odboru tehdy pracoval
spolu s Ing. M. Dostálkem ještě Zdeněk Pětník.
V
15. března se konala ustavující valná hromada Okrašlovacího spolku
Česká Třebová, který byl po 104 letech a jednom dni od zahájení
původního spolku v roce 1888 znovu obnoven. (Původní spolek zanikl v
padesátých letech včleněním do Osvětové besedy.) Nově zvoleným
předsedou spolku se stal Josef Nekvinda. V nově zvoleném výboru
Okrašlovacího spolku byli dále Zdena Vydrová, Otakar Neruda, Ing.
Karel Tomeš, František Čech, Ing. Václav Bříško, Eva Jirsová, Ing.
Miroslav Dostálek, Milan Mikolecký, Jana Sedláčková a revizorkou účtů
prof. Marie Pechancová. Členskou legitimaci spolku s číslem 1 získal
starosta města Ing. Zdeněk Lang. Okrašlovací spolek byl pak po
dalších 24 letech obnovené činnosti zrušen v březnu 2016, došlo k
velkému úbytku členů a podstatně se také změnily podmínky pro jeho
práci.
Vznikl Spolek Parník
Dne
2. února 1992 byl zaregistrován na Ministerstvu vnitra Spolek
Parník, pokračovatel tamního Okrašlovacího spolku. za hlavní úkol si
tenkrát vytkl úpravu místního hřbitova, zajištění WC, upravit vzhled
Parníka, zřízení parčíku za novou budovou školy. Předsedou spolku
byl R. Cimprich, mezi členy výboru byli Hana Frühaufová, p.
Dospělová, p. Beran, Marie Tesařová a další. Schůzky spolku se
konaly vždy poslední čtvrtek v měsíci v parnické škole.
Do funkce ředitele Technických služeb města byl jmenován František
Čech.
Stalo se tak na základě řádně vyhlášeného výběrového řízení,
vypsaného radou města.
Starosti dělalo letadlo MIG 15 v dětském areálu Pod Jelenicí.
Nebylo ušetřeno nájezdům vandalů, proto rada města řešila nejdříve
možnost opravy s třebovskými podniky a nakonec jej nabídla do
leteckého skanzenu v obci Druztová u Plzně.
Zvláštní škola se stěhovala do Borku
Městská rada rozhodla, že bývalý objekt č. 17 v areálu bývalých
sovětských kasáren bude přeměněn na zvláštní školu. byla provedena
rekonstrukce, která umožnila zahájit školní rok již od září 1992.
Finanční prostředky byly čerpány z fondu MNO. Do té doby sídlila
zvláštní škola v nedůstojných podmínkách v suterénu základní školy v
Habrmanově ulici (v té době ještě ulici Fučíkově).
(V
r. 1992 byl změněn název Fučíkovy ulice na ulici Habrmanovu.)
Patálie s českotřebovskými kinematografy.
Budovu kina Jas na Parníku převzala v restituci rodina Demlova. Město
se s novými majiteli dohodlo na pokračování projekce v tomto kině do
konce roku 1992. Rodina Demlova tehdy předpokládala, že provoz kina v
jejich vlastní režii bude hospodárnější a neskončí schodkem. (V roce
1991 byl schodek z provozu kina jas ve výši 26 tisíc Kčs.) Kino Svět
provozovala MO ČSSD prostřednictvím družstva Budoucnost, kterému byl v
roce 1990 (jak se ukázalo trak ukvapeně) Dělnický dům vrácen v
restituci. Tehdejší předseda MO ČSSD ve městě Josef Nikl v tehdejším
Čt. zpravodaji v září 1990 slíbil zachování všech dosud provozovaných
činností. Uvedl: při jednání s představiteli našeho města bylo jasně a
zásadně dohodnuto, že po převzetí našeho majetku bude stále kino
kinem, lidová škola umění stále školou jako dosud, pouze místnost u
vchodu, která neslouží vyučování, ale jako sklad bude uvolněna pre
potřeby okresního výboru ČSSD. Sál s jevištěm bude využit pro potřeby
školy i ČSSD.... Skutečnost byla jiná, okna učeben ZUŠ byla zaplněna
předvolebními plakáty ČSSD, provoz kina nebyl zajištěn odborně,
chyběla propagace, v některých měsících ani nebyly tištěny plakáty. V
zimě 1991 - 92 bylo promítání v kině Svět na několik měsíců
přerušeno. Provoz kina byl ztrátový a záměrem družstva Budoucnost bylo
projekci zrušit, i když se k tomu při převzetí zavázalo. V sále kina
se měly konat trhy s textilem a obuví, podobně i prostory využívané
ZUŠ měly být vyklizeny... ČSSD požadovala pro zachování činnosti
dotace. (Dnes ovšem víme, že bez dotací se opravdu kultura dělat nedá,
bylo to tedy v podstatě oprávněné, ovšem neprofesionální.) Nakonec se
ukázalo, privatizace v roce 1990 neproběhla dle správných regulí, tedy
bez povolení ministerstva financí, byla neplatná, a tak nakonec objekt
dělnického domu město převzalo zpět. Filmové projekce v kině mohla
mohly pokračovat, i když budova vyžadovala postupně několik
rekonstrukcí. Kino svět se nakonec stalo jediným českotřebovským
kinem. Byla tehdy doba, kdy rostl zájem o videopůjčovny, situace se
měnila. (Pomalu) se také měnila i televizní nabídka.
|